![anonym gullviva](/bundles/flmuser/images/default_avatar_th.png)
-
Känns som min o sambons situation är otroligt udda, men det kanske den inte är?Vi har varit ett par i 20+ år, upp och ner där mina känslor är utanpå och hans inombords, men vi har aldrig pausat, gnisslat eller ens funderat på en separation. Vår kärlek har alltid varit grundad i betong och vi är verkligen allra bästa vänner.Sen hände ngt i våras. Sambon bytte jobb, från ett osocialt mansdominerad yrke till ett helt annat med mkt nytt folk och han som är rätt osocial blommade upp och fick nya fina arbetskamrater. Han mådde superbra! Och då mådde vi alla bra! (tung tid med dottern med ångest och lite allmänt vardagsstress)Han blev mkt god vän med en tjej på jobbet, han pratade mkt om henne, hon anförtodde sig för honom då hon inte hade så mkt vänner. Jag tyckte det var fint men ngt kändes inte rätt.. De började träffas efter jobbet o promenera och prata.Och en kväll hade de sett på film och han kom hem med världens ångest då de hånglat.Han berättade alltså direkt och mådde superdåligt av det.Jag blev såklart chockad o vädligt ledsen men inte arg! Besviken sviken... Men genuint inte arg. Vi pratade mkt om det efter och de fortsatte träffas som vänner då han mådde bra av det, kanske dumt men alternativet var att kasta ut honom men det ville jag inte. Inte kasta bort 20 år kärlek o vänskap.Det gick rätt så bra från och till, absolut svartsjuk och mkt ångest från bådas håll när han började känna att han han tyckte om henne mer och mer. Men vi var hela tiden öppna o pratade mkt.Han visste inte vad han kände och jag vara beredd för familjens skull att bara låta tiden gå ett tag, andas...Vi umgicks hemma, och han sov alltid hemma och vi hade mkt sex som var fantastisk! Han sa ofta att han aldrig vill mista mig, hur allt än blir. Att skulle vi separera skulle det vara som allra bästa vänner. Och jag kände exakt likadant!Men hoppet att han inte skulle lämna fanns alltid...Tyvärr blev min ångest för jobbig så vi bestämde att vi ska pausa "oss", bo i hop som vi gör och reda ut allt i lugn o ro med barn hus ekonomi. Men att jag skulle kunna släppa på svartsjukan o ångesten.Inte lätt men faktiskt blev jag lugnare!Jag släppte alla mina misstankar mot deras sms, vad de gjorde när de sågs. Nu var det inte min sak på ngt sätt? Och han var mkt öppen med det mesta.De inledde en relation o i går sa han att han vill vara med henne, exklusivt.Men att vi ska separera som vänner och inte skynda med ngt. Som vi redan bestämt. Vi grät kramades, ja vi hade även sex... Som ett avslut?Otroligt smärtsamt. Men vi är så fruktansvärt tighta! Vi kan gå från gråt till skratt på en minut.Vi har haft fantastisk sex och pratat mer än någonsin! Till och med haft sex fast vi sagt att det är över. Vi känner så mkt för varann! Är det galet om vi båda mår bra av det??Nu ska det vara de 2 så då gissar jag att sexbiten försvinner men vi vill fortsätta göra saker ihop, umgås.Och han säger att man aldrig vet vad framtiden bär med sig, men att han aldrig vill mista mig eller familjen helt. Att vi är en del av varandra för evigt. Han tänker på oss varje dag och undrar om han gör rätt, men han mår så bra med henne.Jag känner honom utan o innan o tror genuint på hans ord. Jag är fortfarande inte ett dugg arg. Sorgsen mest.Det går upp o ner men när vi träffas mår jag så bra!Tanken är bo kvar ihop över årsskiftet sen börja se över försäljning av hus etc. I lugn o ro.Kommer vi kunna fortsätt vara bästa vänner som vi vill?Skulle han komma i morgon o säga ta mig tillbaka skulle jag inte ens tveka. Vi har så.mkt historia, så sammanväxta. Men känner att vara hans vän skulle betyda så mkt...Har vi en chans att fixa detta på ett bra sätt?
-
Svar på tråden Vår situation är så udda! Eller?
-
Man vill ju kunna lita på sin partner?Anonym (XXX) skrev 2023-11-05 21:56:02 följande:Jo DETTA tycker jag att man kan bestämma/förbjuda, och så har det alltid varit. Särskilt om man har kommit så långt att man bor ihop och har barn tillsammans. Klart att karl'n inte kan springa ute med en annan kvinna (dom två ensamma tillsammans) då, och se film tillsammans hemma hos henne och allting. Det GÅR ju inte. Då blir det så här.
Dessutom måste TS ha fått ta hand om barn och hushåll ensam, medan hennes sambo roat sig på detta sätt. Bara en sådan sak!
Nej nu fu kade det inte men vill inte alltid utgå från att han ska vara otrogen?
Ville gärna tro att han kunde ha en kvinnlig vän. Han har haft det förr men aldrig umgåtts på detta sätt.
Ta hand om en tonåring själv ngn timme då och då klarar jag nog är inte helt hjälplös, och han gör det mesta praktiska hemma.
Så just den delen i slutet kändes bara onödig. -
Håller medAnonym (Maria) skrev 2023-11-05 16:48:15 följande:
Jag tycker det är jättebra om ni kan sköta detta utan bråk och sluta som ovänner, men du måste nog ta hand om dig själv lite bättre i detta! Inse att det är slut, och ta honom inte tillbaka om han skulle ändra sig, och ha ingen sex eller närhet med honom mer. (Dessutom behandlar han ju även sin nya dåligt, eller har de någon form av öppet förhållande? Han verkar inte vara någon bra man att vara tillsammans med) Han har ju valt bort dig gång på gång. Du behöver sörja och lägga den relationen bakom dig.
-
Du låter som en otroligt fin människa. Och ni verkar ha en jättefin relation till varandra, trots allt detta.
Men jag tror att mycket kommer förändras och ju mer han kommer etablera ett familjeliv med den nya kvinnan kommer du försvinna ur bilden.
Ni kan ha en fin relation, men du kanske inte riktigt har förstått än? Att ditt liv tillsammans med honom är över.
Allt det du vill och har gjort med honom kommer han nu göra med en ny.
Och då kommer du nog känna annorlunda kring allt detta. Jag hoppas du kommer förstå vad detta verkligen innebär, och att det inte kommer som ett slag i ansiktet senare.
Kramar. -
Tycker att det låter som om att han både vill äta kakan och ha den kvar, ja!
Det låter som om han bara håller på och smörar för dig så att han har en "backup" om det skulle ta slut med kollegan..
Och att han skulle ha varit ledsen efter 1a gången när dom hade hånglat - tror jag inte på ett dugg...
Då skulle han inte träffat henne någon mer gång efter det ju..
Nej det låter inte som om du känner honom utan och innan...Han framstår ju som en skitstövel..
Vill du bli behandlad så här illa verkligen? och spela med på hans noter..Han vet tydligen vad han ska säga till er så att han kan behålla er båda.. -
Man kan dock inte förbjuda vuxna människor från att träffa vem de vill.Anonym (XXX) skrev 2023-11-05 16:25:41 följande:
Men käre värld! Du borde naturligtvis ha förbjudit honom att träffa henne utanför arbetsplatsen senast när du fick veta att de hade hånglat! Men egentligen från början. När en man och en kvinna börjar umgås ensamma på det där sättet, och anförtro sig till varandra och dela känslor... då kan det bara sluta på ett sätt. Vad är det som gör att du inte förstod det själv? Varför låter du dig behandlas så? Jag tror att du har dålig självkänsla som du behöver terapi för. Jag hade aldrig accepterat något sådant.
-
Och det är därför du skulle behöva gå och prata med någon och redan ut dina känslor, vad känner du egentligen?anonym gullviva skrev 2023-11-05 21:40:38 följande:
Tilll Minns, kan ej citera.
Spännande infallsvinkel... Aldrig tänkt på det sättet men jag ska verkligen ta en funderare på det du skrev!
Älskar jag honom mer som bästa vän eller till och med som ett syskon?
Därför jag beter mig som Jag gör?
Torr isf att kanske även han känner så, han sa senast idag att hade jag haft noll känslor kvar för sig hade jag stuckit själv direkt, eller varit hos henne hela tiden. Men kan ju vara just dessa känslor för ngn man växt upp tillsammans med...
Att han älskar mig än, men inte på ett kärleksplan.
Och skulle vi båda känna så... Så är kanske mon tanke om djup vänskap inte så främmande?
Klamrar jag mig fast vid ett minne, en kärlek till en nära vän?
Vill inte mista honom för allt i livet! Men vill jag vara ihop med honom?
Just nu känns det som att du lever i nån illusion.
För ni är inte längre ensamma i er relation...det finns en tredje person som mycket väl kan ställa krav samtidigt som du inte kan ställa några riktiga krav tillbaka...
Och var beredd på att du kan komma att se sidor hos honom som du inte trodde fanns...
Vi är nog flera som ser en farhåga att du kommer vakna upp en dag och känna dig lurad.
Den andra kvinnan kanske inte är så pigg på er "djupa vänskap" och kräver att han enbart har kontakt om dottern...och din sk bästa vän går med på det.
När hon är obekväm att det ska firas gemensam jul/födelsedag etc etc...och han går med på att utesluta dig...
Hur kommer du känna då? -
Det kan man väl? Det är naivt att tro att en man och en kvinna - i rätt ålder för varandra o.s.v. - ska kunna tillbringa en massa tid tillsammans, utan att det börjar hända saker. Om de inte har varit nära vänner sedan så tidig barndom, att de blivit som syskon. Men inte ens då är det hundraprocentigt säkert... Plötsligt ser de varandra i ögonen och ser varandra på ett nytt sätt. Vi är programmerade så, för att det ska bli barn gjorda - och då måste familj eller samhälle sätta upp sådana regler, att det inte blir möjligt (utom när det är önskvärt, som inom äktenskapet).Anonym (Bizz) skrev 2023-11-06 05:49:44 följande:Man kan dock inte förbjuda vuxna människor från att träffa vem de vill.
-
#25 Rosie
Må ha agerat fel ja, men allt har redan hänt kan inte ändra på det nu...
Och då vi sagt att vi ej är ett par lägre kan jag ju ej ställa särskilt mkt krav nu... Men jag säger alltid hur jag känner och det vill han att jag gör.
-
anonym gullviva skrev 2023-11-05 11:15:55 följande:Nej jag tänker inte kasta ut honom, den relation vi har är för stark för att göra ngt liknande.
Vi har pratat mkt mkt om detta, efter 25 år i hop så är det som att vi är en del av varandra vad som än händer.
Han är ingen elak person han vill inte såra han vill inte förstöra.
Fattar att han låter som en skit stövel vad jag än säger...Jo, det är han. Han är ju helt galen. Men du ser inte det. Släng ut honom med huvudet före.
Vill tro att detta är en påhittad tråd för det är ju helt ofattbart.
-
Men ni ha ju legat även efteråt!? Så han är alltså otrogen mot den nya med dig nu med. Säg det till henne. Det hade jag gjort. Hon tror ju säkert ni är över för längesen. Gå inte och tro att han sagt vad ni hållt på med och hur mkt ni legat till henne. Då är du lättlurad.anonym gullviva skrev 2023-11-06 07:36:11 följande:
#25 Rosie
Må ha agerat fel ja, men allt har redan hänt kan inte ändra på det nu...
Och då vi sagt att vi ej är ett par lägre kan jag ju ej ställa särskilt mkt krav nu... Men jag säger alltid hur jag känner och det vill han att jag gör.