![anonym gullviva](/bundles/flmuser/images/default_avatar_th.png)
-
Känns som min o sambons situation är otroligt udda, men det kanske den inte är?Vi har varit ett par i 20+ år, upp och ner där mina känslor är utanpå och hans inombords, men vi har aldrig pausat, gnisslat eller ens funderat på en separation. Vår kärlek har alltid varit grundad i betong och vi är verkligen allra bästa vänner.Sen hände ngt i våras. Sambon bytte jobb, från ett osocialt mansdominerad yrke till ett helt annat med mkt nytt folk och han som är rätt osocial blommade upp och fick nya fina arbetskamrater. Han mådde superbra! Och då mådde vi alla bra! (tung tid med dottern med ångest och lite allmänt vardagsstress)Han blev mkt god vän med en tjej på jobbet, han pratade mkt om henne, hon anförtodde sig för honom då hon inte hade så mkt vänner. Jag tyckte det var fint men ngt kändes inte rätt.. De började träffas efter jobbet o promenera och prata.Och en kväll hade de sett på film och han kom hem med världens ångest då de hånglat.Han berättade alltså direkt och mådde superdåligt av det.Jag blev såklart chockad o vädligt ledsen men inte arg! Besviken sviken... Men genuint inte arg. Vi pratade mkt om det efter och de fortsatte träffas som vänner då han mådde bra av det, kanske dumt men alternativet var att kasta ut honom men det ville jag inte. Inte kasta bort 20 år kärlek o vänskap.Det gick rätt så bra från och till, absolut svartsjuk och mkt ångest från bådas håll när han började känna att han han tyckte om henne mer och mer. Men vi var hela tiden öppna o pratade mkt.Han visste inte vad han kände och jag vara beredd för familjens skull att bara låta tiden gå ett tag, andas...Vi umgicks hemma, och han sov alltid hemma och vi hade mkt sex som var fantastisk! Han sa ofta att han aldrig vill mista mig, hur allt än blir. Att skulle vi separera skulle det vara som allra bästa vänner. Och jag kände exakt likadant!Men hoppet att han inte skulle lämna fanns alltid...Tyvärr blev min ångest för jobbig så vi bestämde att vi ska pausa "oss", bo i hop som vi gör och reda ut allt i lugn o ro med barn hus ekonomi. Men att jag skulle kunna släppa på svartsjukan o ångesten.Inte lätt men faktiskt blev jag lugnare!Jag släppte alla mina misstankar mot deras sms, vad de gjorde när de sågs. Nu var det inte min sak på ngt sätt? Och han var mkt öppen med det mesta.De inledde en relation o i går sa han att han vill vara med henne, exklusivt.Men att vi ska separera som vänner och inte skynda med ngt. Som vi redan bestämt. Vi grät kramades, ja vi hade även sex... Som ett avslut?Otroligt smärtsamt. Men vi är så fruktansvärt tighta! Vi kan gå från gråt till skratt på en minut.Vi har haft fantastisk sex och pratat mer än någonsin! Till och med haft sex fast vi sagt att det är över. Vi känner så mkt för varann! Är det galet om vi båda mår bra av det??Nu ska det vara de 2 så då gissar jag att sexbiten försvinner men vi vill fortsätta göra saker ihop, umgås.Och han säger att man aldrig vet vad framtiden bär med sig, men att han aldrig vill mista mig eller familjen helt. Att vi är en del av varandra för evigt. Han tänker på oss varje dag och undrar om han gör rätt, men han mår så bra med henne.Jag känner honom utan o innan o tror genuint på hans ord. Jag är fortfarande inte ett dugg arg. Sorgsen mest.Det går upp o ner men när vi träffas mår jag så bra!Tanken är bo kvar ihop över årsskiftet sen börja se över försäljning av hus etc. I lugn o ro.Kommer vi kunna fortsätt vara bästa vänner som vi vill?Skulle han komma i morgon o säga ta mig tillbaka skulle jag inte ens tveka. Vi har så.mkt historia, så sammanväxta. Men känner att vara hans vän skulle betyda så mkt...Har vi en chans att fixa detta på ett bra sätt?
-
Svar på tråden Vår situation är så udda! Eller?
-
anonym gullviva skrev 2023-11-06 07:36:11 följande:
#25 Rosie
Må ha agerat fel ja, men allt har redan hänt kan inte ändra på det nu...
Och då vi sagt att vi ej är ett par lägre kan jag ju ej ställa särskilt mkt krav nu... Men jag säger alltid hur jag känner och det vill han att jag gör.
För vad det kan vara värt.
Jag tycker du hanterar situationen helt rätt. Du accepterar kärleksfullt en. situation som hade fått många att i desperation göra saker de inte borde.
Genom att lämna lugnt, behålla vänskapen och uppskatta er gemensamma historia så kan även du gå vidare. Du ser hur det "är", hänger inte upp dig på hur det "borde vara". Gör inte den resan, där finns bara bitterhet.
Fokusera nu på dig själv och gör saker som du trivs med, kanske tid för att odla ett nytt intresse? Aktivera dig socialt!
Tyvärr är utsikterna för ditt ex mindre bra, förhållanden som börjar med att någon är otrogen är enligt min (tyvärr) erfarenhet en tidsinställd bomb.
Exets nya kommer sannolikt utveckla svartsjuka då hon vet att mannen mycket väl kan lämna henne för någon annan. Hon kommer inte lita på honom, än mindre ju mer beroende hon är av honom..
Viktigt för dig att veta, du skall inte bli hans terapeut! -
Fast vadå, han ligger ju med henne också? Gjort iallafall, även efter de hade så kallat gjort slut och han blivit exklusiv med den nya. Han är alltså otrogen mot den nya också. Ska han få behandla henne hur som helst eller? Är hon en slit och slängvara?Anonym (Lugnet) skrev 2023-11-06 08:18:14 följande:
För vad det kan vara värt.
Jag tycker du hanterar situationen helt rätt. Du accepterar kärleksfullt en. situation som hade fått många att i desperation göra saker de inte borde.
Genom att lämna lugnt, behålla vänskapen och uppskatta er gemensamma historia så kan även du gå vidare. Du ser hur det "är", hänger inte upp dig på hur det "borde vara". Gör inte den resan, där finns bara bitterhet.
Fokusera nu på dig själv och gör saker som du trivs med, kanske tid för att odla ett nytt intresse? Aktivera dig socialt!
Tyvärr är utsikterna för ditt ex mindre bra, förhållanden som börjar med att någon är otrogen är enligt min (tyvärr) erfarenhet en tidsinställd bomb.
Exets nya kommer sannolikt utveckla svartsjuka då hon vet att mannen mycket väl kan lämna henne för någon annan. Hon kommer inte lita på honom, än mindre ju mer beroende hon är av honom..
Viktigt för dig att veta, du skall inte bli hans terapeut!
-
Visst jättebra att hon är lugn. Men tycker hon åtminstone kan berätta detta för den nya. Han lär ju sväva iväg där med alla möjliga lögner , hur de inte legat på läääämge, bara är vänner osv. jo tjena.Anonym (Lugnet) skrev 2023-11-06 08:18:14 följande:
För vad det kan vara värt.
Jag tycker du hanterar situationen helt rätt. Du accepterar kärleksfullt en. situation som hade fått många att i desperation göra saker de inte borde.
Genom att lämna lugnt, behålla vänskapen och uppskatta er gemensamma historia så kan även du gå vidare. Du ser hur det "är", hänger inte upp dig på hur det "borde vara". Gör inte den resan, där finns bara bitterhet.
Fokusera nu på dig själv och gör saker som du trivs med, kanske tid för att odla ett nytt intresse? Aktivera dig socialt!
Tyvärr är utsikterna för ditt ex mindre bra, förhållanden som börjar med att någon är otrogen är enligt min (tyvärr) erfarenhet en tidsinställd bomb.
Exets nya kommer sannolikt utveckla svartsjuka då hon vet att mannen mycket väl kan lämna henne för någon annan. Hon kommer inte lita på honom, än mindre ju mer beroende hon är av honom..
Viktigt för dig att veta, du skall inte bli hans terapeut!
-
Ja, alltså, visst ska man ju få ha vänner, men börjar man hångla med vännerna borde man ju förstå själv att man måste ta avstånd från dem. Det vill säga, om man vill prioritera ens förhållande. Men ditt ex gjorde ju inte det. Han prioriterade en "vänskap" med en kollega högre än ert 20 år långa förhållande.anonym gullviva skrev 2023-11-05 21:35:43 följande:Precis jag känner inte att man kan förbjuda ngn att ha vänner?
Nu trodde jag ju i början att de skulle förbli bara vänner, han har alltid kommit bra överens med tjejer men detta var hans riktiga tjejkompis som han träffat ensam.. Ville ju inte tro att det som hände skulle hända och han hade i början ingen tanke om det heller...
Efter hånglet så var ju tanken att de skulle ses på jobbet o lite promenader, för de ville verkligen bara vara vänner. Och nej jag kände heller inte då att jag kunde förbjuda? Vi var ett par ja men man kan ju inte styra exakt allt den andra gör?
Tyvärr blev det ju så att de istället utvecklade känslor ändå...
Men innan vi sa att vi skulle vara separerade så gjorde de inget fysiskt. Men ja tycke fanns absolut.
Ang förbud så har jag bara sagt att skulle han ha valt oss, där när det var antingen slut eller inte så hade jag nog ändå krävt att de inte skulle träffas mer än på jobbet. Får att verkligen jobba på vårt förhållande.
Nu så valde vi att separera för att vi inte orkade med ovissheten, om oss dom framtiden.
Så jag kunde lättare släppa honom kanske?
Har inga svar på om vi gjort rätt, men jag har bara agerat utefter hur jag mår just nu för jag vill bara kunna fungera normalt igen. Sen kanske jag agerar eller känner annorlunda om ett tag?
Det är så nytt fortfarande, alla tankar snurrar hela hela tiden. Min hjärna behöver vila.
Och det gör den nästan nu, när jag inte kan ställa krav eller ska behöva oroa mig vad de gör.
Vi är sambos men inte ett par.
Vi är vänner inte älskare.
Jag älskar honom, han älskar mig med, men inte tillräckligt för att vara "med" mig.
Jag måste bara låta polletten trilla ner sen kanske jag agerar annorlunda?
Därför är denna tråden jättebra, läser allt och reflekterar.
Men just nu vill jag kunna andas, orka umgås med min dotter, ha det lugnt hemma när han är här (mesta delen av tiden, de ses nästan varje dag allt från 1h promenad till att de kanske är hemma hos henne och ser en film ett par h. Han sover hemma, vi äter ihop om vi kan båda jobbar ofta kvällar, gör vardagsaker som handlar etc).
Han vill alltid prata efter att de träffats, kolla läget med mig och småprata lite.
Vi är ej ett par, vi kunde ha bott under samma tak men levt helt separata liv också. Men jag har valt att inte göra på det sättet, just nu.
Hata honom kommer jag inte göra. Så väl känner jag honom så jag vet att han inte har onda avsikter. Ingen av oss har ngn erfarenhet av detta, haft sådana här känslor eller problem innan. Jag har haft en kille innan honom, han ingen.. Så att göra så här är absolut inget vi har erfarenhet av eller vet hur man "ska" agera.
Jag må ha dålig självkänsla, men i detta läget vet jag ingenting och alla känslor är huller öm buller, så just nu väljer jag leva så här. Kanske ångrar mig.. Vem vet.
Du skulle inte behövt "förbjuda" honom att sluta vara vän med den här kvinnan. Men om min man, eller jag själv för den delen, var otrogen och sen inte genast slutade träffa personen som han varit otrogen mot mig med, ja, då skulle ju vårt förhållande vara dött där och då. Har man tagit ett snedsteg måste man ju ta bort frestelsen att det ska hända igen. Att fortsätta träffa någon man har varit otrogen mot sin partner med är ju ungefär lika smart som att gå på vinprovning om man är en nykter alkoholist. -
Något du också borde göra är testa dig för könssjukdomar. Då du är med honom samtidigt som han är med en annan. Men det har du kanske redan gjort.
Hoppas han duschat mellan åtminstone. Det gjorde inte en jag träffade, som hade tre barn med en annan. Och hade en ny han nyss träffat. Och ja, mig då.
folk alltså.
-
Ja den nya där förresten är han ju med än. De har fått två barn. Han var iaf ärlig. Det var en av ovanligheterna.
-
Fast DEN NYA kan väl inte ställa några krav? Hon gick ju in i en relation med en man som hon VISSTE var upptagen. T.o.m. sambo med barn. Då har man förverkat sina rättigheter.Anonym (Brbf) skrev 2023-11-06 08:29:23 följande:Fast vadå, han ligger ju med henne också? Gjort iallafall, även efter de hade så kallat gjort slut och han blivit exklusiv med den nya. Han är alltså otrogen mot den nya också. Ska han få behandla henne hur som helst eller? Är hon en slit och slängvara?
-
Hur vet man att hon visste det. Han har ju säkert hittat på att han lämnat henne för längesen, inte tycker om henne alls och inte gjort på länge osv. Otrogna drar ju lögner hur som helst.Anonym (XXX) skrev 2023-11-06 08:43:53 följande:Fast DEN NYA kan väl inte ställa några krav? Hon gick ju in i en relation med en man som hon VISSTE var upptagen. T.o.m. sambo med barn. Då har man förverkat sina rättigheter.
-
Menar, varför skulle den nya vilja fortsätta med honom om han nu skulle varit ärlig.
-
Hur många sådana historier finns det inte på detta forumet där den nya önskar att han ska lämna den förra. Hur rädda de är att de ligger, osv.